![Посещение от Куентин Тарантино](https://i.dir.bg/kino/pictures/pic4132.gif)
Тарантино и Родригес са работили заедно и преди, върху заглавия като “Десперадо”, “Четири стаи”, “От здрач до зори”. Родригес пише музиката за “Убий Бил 2”, също срещу възнаграждение от 1 долар. Двамата обаче не са на едно мнение относно бъдещето на киното и дали то принадлежи на филмовата лента или на дигиталното видео. За да спечели точка в спора, Родригес показва на Тарантино някои кадри, които е заснел по-рано в процеса на снимките на “Син Сити”.
“Това беше първото ми съприкосновение с този свят и аз си помислих: “О, боже, те са направили градските пейзажи и силуетите, които толкова обичам, има го и осветлението, и различните ъгли на камерата, и всичко останало!”. Бях много заинтригуван.”
След като спечелва възхищението на Тарантино, Родригес му предлага да остане ден-два като “гост-режисьор”.
Франк Милър също смята, че идеята е страхотна: “Беше много интересно да се работи с него, защото стилът му е коренно различен от този на Робърт. И тримата сме сред почитателите на поп-културата и имаме доста зловещо чувство за хумор, така че много си допаднахме. Бяхме като три деца, които си играят на топка.”
Тарантино е режисьор на онази част от историята на Дуайт, в която Дуайт и Джаки се возят в колата в дъждовната нощ, а Дуайт е убеден, че мъртвият Джаки говори с него. Тарантино получава пълна свобода на действие. “Искахме неговият почерк да се разпознава в този епизод”, казва Родригес. “Той дойде толкова подготвен, че двамата с Франк в един момент изглеждахме като безполезни странични наблюдатели. Той имаше уникални идеи и дори накара Клайв да казва на глас репликите си по време на снимките.”
Тази внезапна промяна, настъпила на режисьорския стол, силно заинтригува актьорите, участващи във филма. “Смятам, че Робърт и Куентин са двама от най-интересните режисьори на света в момента и за нас двамата с Клайв беше удивително да играем пред техните погледи”, споделя Бенисио Дел Торо.
“Много е странно да ти кажат, че друг режисьор идва, само за да заснеме една сцена”, добавя Клайв Оуен. “Когато обаче видях Куентин, Робърт и Франк заедно, всичко придоби смисъл. Всеки от тях се опитваше да постигне едно и също нещо по свой начин, но накрая всичко се получи много органично и реално.”
Междувременно Тарантино е принуден да признае предимствата на дигиталното кино: “Робърт не можеше да избере по-подходяща сцена, която да демонстрира ползата от новите технологии. Върху колата се лее проливен дъжд, а ти искаш всяка една капка от него да бъде показана ясно, както в комикса. Ако бях заснел това на обикновена лента, щеше да ми отнеме безкрайно много време да постигна този ефект, а звукът щеше да бъде напълно унищожен. Вместо да се опитваш да направиш всичко перфектно, можеш да се съсредоточиш върху актьорските изпълнения. Беше страшно забавно.”
Независимо от успеха на съвместното им сътрудничество, Родригес вече отправя поглед към следващата им среща: “Следващият път цената ще бъде двойна. Вече ще искам по 2 долара, а по толкова ще давам и на него.”